Pradėk nuo paprastų dalykų. Pradėk nuo tų, kurių tikrumu neabejoji.
Aš - Ketnė Everdin. Gyvenu 12-oje apygardoje.
Dalyvavau Bado Žaidynėse. Man pavyko ištrūkti.
Pita...
Pita liko ten.
Panele Everdin?
Jums negalima čia būti.
Sapnavau košmarą. Duokit man dar penkias minutes.
Turite pamiegoti. Galim padėti jums užmigti.
Duokit dar penkias minutes.
Ne.
Maldauju, nereikia. Noriu tik penkių...
Nelieskit manęs! Pasitraukit nuo manęs!
Finikai.
Norėjau sugrįžti Pito ir Džoanos,
bet negalėjau pajudėt.
Enė irgi pas juos. Jie ją pagrobė.
Ji...
Sostinėje.
Norėčiau, kad ji būtų mirusi.
Norėčiau, kad mes visi būtume mirę.
BADO ŽAIDYNĖS: STRAZDAS GIESMININKAS, 1 DALIS
Panele Everdin...
Esu pulkininkas Bogsas, 13-os apygardos apsaugos vadas.
Žinau, kad jus jau išrašė,
tačiau prieš jums išvykstant su jumis norėtų susitikti prezidentė Koin.
Ką nors sužinojote?
Mano darbas - jus palydėti.
Mums sakė, kad iš 13-os apygardos telikusios dulkės.
Sostinė sunaikino viską, kas buvo žemės paviršiuje.
Tačiau mes juk kariai, išmokome išgyventi po žeme.
Nepaliaudami rengėmės ir treniravomės.
Mums karas niekad nesibaigė.
Štai ir ji.
Mūsų Liepsnojanti Mergaitė.
Prezidente, norėčiau supažindinti jus su Strazdu Giesmininku.
Man didelė garbė.
Tu esi be galo drąsi jauna moteris.
Suprantu, kad visa tai tave turėjo išmušti iš vėžių.
Sunku įsivaizduoti, kokias baisybes tau teko patirti tose Žaidynėse.
Ketne, tai prezidentė Alma Koin.
Žinok, kad mes labai džiaugiamės, jog esi su musis.
Tikiuosi, kad čia pasijusi geriau.
Mes taip pat žinome, ką reiškia netektis.
Šis susitikimas pateks į istoriją. Čia, prie šio stalo.
Apgailestauju, kad neleidome tau pailsėti ilgiau.
Deja, tokios prabangos sau leisti negalime. Prašau, sėskis.
Ar žinai, kas nutiko?
Kai paleidai tą strėlę, į jėgos lauką,
įelektrinai tautą.
Septyniose apygardose maištautojai sukilo.
Tikime, jog jei ir toliau kovosime tokiu tempu,
galėsime suvienyti apygardas kovoje prieš Sostinę.
Tačiau jei nepavyktų nuslopinti užsidegimo,
kito tokio šanso teks laukti dar septyniasdešimt penkis metus.
Visi 13-os apygardos gyventojai pasiruošę sukilti.
Ką žinote apie Pitą? Ar jis gyvas?
Labai norėčiau tau tau tai pasakyti, bet deja nežinau.
Negaliu susisiekti su Sostinėje esančiais savo šnipais.
Sostinė visuomet draudė bendravimą tarp skritingų apygardų,
tačiau, aš puikiai žinau kaip veikia jų sistema. Įsilaužiau į jų kompiuterius.
Dabar mums tereikia perduoti žinią.
Ketne, štai ką turime padaryti.
Privalom jiems parodyti, kad Strazdas Giesmininkas gyvas
ir, kad jis ruošiasi prisijungti prie šios kovos.
Tam, kad pasipriešintų kiekviena apygarda Sostinei.
Taip, kaip tu tą padarei.
Todėl ketiname paleisti kelis propagandinius įrašus.
Vadinu juos tiesiog propaganda. Juose turi būti Strazdas Giesmininkas.
Jis turi paskleisti žinią, kad ketiname dar labiau pakurstyti ugnį.
Ugnį, kurią įžiebė Strazdas Giesmininkas.
Tu jį palikai.
Palikai Pitą mirti toje arenoje.
Ketne, yra tiek daug...
Pitas buvo tas, kuris turėjo išgyventi!
Panele Everdin.
Ši revoliucija paveikė mus visus.
Mums reikia balso.
Tuomet jums derėjo išgelbėti Pitą.
Galbūt iš ties reikėjo gelbėti berniuką.
Ne.
Ne, paklausyk manęs.
Niekas nepadarytų to geriau už ją.
Ji visiškai neatitinka tavo apibūdinimo.
Tai turi tapti asmeniška.
Turime priminti jai, kas yra tikras priešas.
Ji žino, kas jos priešas. Problema ne čia.
Nebent ji tai pamiršo.
Viena yra papasakoti, visai kita - parodyti.
Parodykit jai ką Sostinė padarė 12-ai apygardai.
Ji to nepakels. Žaidynės ją sunaikino.
Tai vienintelė išeitis.
Ponia prezidente, žmonės ne visuomet elgiasi taip, kaip norėtumėt.
Tačiau tas pyktis, yra gynyba, būtent tai,
ko mums reikia. Ir mes galime pakreipti jį mums reikalinga linkme.
Turime suvienyti visus tuos žmones,
kuriuos tiek metų siuntė į areną pasitikti mirties.
Mums reikia lyderio.
Jie seks paskui ją. Ji taps revoliucijos veidu.
Leiskit jai tai pamatyti. Tegul ji keliauja namo.
Tebunie.
Negaliu patikėti, kad ketini tai daryti.
Juk galėjai atsisakyti.
Privalau tai pamatyti savo akimis.
Prašom čia.
13-os apygardos kariai dėl tavo saugumo apžiūrėjo visą plotą.
Tikrai nenori, kad eičiau kartu?
Taip, tikrai.
Stebėsim tave iš viršaus.
Na žinoma.
Nejau nenori pamatyti Primos?
Štai taip. Kaip man tavęs gaila.
Eudžerija!
Turime pakoreguoti tekstą.
Nesakysiu žodžio „sukilėliai".
Šios kovos yra beprasmės.
Nenoriu, kad atrodytų, jog tam pritariu.
Tuomet, vadinkim juos „nusikaltėliais".
„Radikalais".
Neketinu sulaužyti seniausios savo taisyklės.
Neleisk varžovams matyti kaip kraujuoji.
Piliečiai...
Šiandien į visus Panemo gyventojus kreipiuosi kaip į vieningą tautą.
Nuo Juodųjų Dienų pabaigos
Panemo valstybėje vyravo taika.
Ši taika paremta bendradarbiavimu
ir pagarba įstatymams bei tvarkai.
Pastorosiomis savaitėmis sulaukėme pavienių smurto apraiškų.
Sekusių po tam tikrų Amžiaus ketvirčio žaidynėse dalyvavusių radikalų veiksmų.
Kreipiuosi į tuos, kurie renkasi šį pragaištingą kelią.
Jūs taip elgiatės todėl, kad nesuprantate,
kaip mes tiek laiko išgyvenom. O išgyvenom eidami išvien.
Tokia buvo sutartis.
Kiekviena apygarda turi aprūpinti Sostinę. Jos - kaip kraujas širdžiai.
Atsilygindama Sostinė saugo ir palaiko tvarką.
Atsisakę bendradarbiauti
į pavojų pastatote visą sistemą.
Sostinė - plakanti Panemo valstybės širdis.
Be širdies neišgyventų niekas.
Nusikaltėliai, klūpintys prieš jus,
kurstydami žmones sukilti, naudojo tam tikrą simbolį,
todėl nuo šiol visi Strazdo Giesmininko atvaizdai
yra draudžiami.
Tas, kas tokį turės, bus laikomas išdaviku.
Išdavikas bus baudžiamas mirtimi.
Teisingumas bus įvykdytas nedelsiant.
Vėl įsiviešpataus tvarka.
Tiems, kurie nepaisys šių perspėjimų,
teks skaudžiai sumokėt.
Viskas gerai. Mes sveikos.
Pagaliau esam kartu.
Vėdrynai!
Parsinešiau jį slapta.
Turiu tėčio nuotrauką.
Paėmiau iš virtuvės šiek tiek tavo žolelių.
Jų taisyklės labai griežtos.
Nežinia, ką jie padarys, jei jį ras.
Turėtum ką nors suvalgyti.
Sveiki. Labas vakaras visimems Panamo gyventojams.
Esu Cezaris Flikermanas.
Kad ir kas toks bebūtumėt, kad ir ką bedarytumėt,
jei dirbate - meskit visus savo darbus, jei vakarieniaujate - liaukitės valgę.
Nes tikrai nenorėsite praleisti to, ką šiandien mes jums parodysime.
Žmonės nepailsdami spėlioja,
kas iš tiesų nutiko Amžiaus ketvirčio žaidynių metu.
Šiandieną turim labai ypatingą svečią, kuris mums šį bei tą papasakos.
Sutikite poną Pitą Melarką.
Pitai, daugybė žmonių jaučiasi tarsi klaidžiotų tamsoje.
Visiškai juos suprantu.
Tuomet prašau mus apšviesti.
Papasakok mums, kas iš tiesų nutiko
tą finalinę naktį, kuri sukėlė tiek daug diskusijų.
Pirmiausia turite suprasti, kad atsidūręs Žaidynėse
tu turi tik vieną progą. Ir jis labai brangiai kainuoja.
Tu gyvas.
Jo kaina - gyvybė. Manau, kad daugiau, nei gyvybė.
Ką turi galvoje? Kas gali būti daugiau už gyvybę?
Žudydamas nekaltus žmones prarandi savo esybę.
Taip.
Taigi, įsikandi į tą vienintelį norą.
Tą naktį mano noras buvo išgelbėti Ketnę.
Supratau.
Derėjo su ja pabėgti tada, kai ji siūlė.
Tačiau to nepadarei. Kodėl? Norėjai įgyvendinti Bičio planą?
Ne, mes tiesiog per daug užsižaidėme sudarinėdami sąjungas.
Tuomet jie mus išskyrė ir...
...aš ją praradau.
Tada trenkė žaibas
ir visas jėgos laukas, supęs areną, tiesiog susprogo.
Taip, Pitai, bet jį susprogdino Ketnė.
- Ne. - Juk matei įrašus.
Ji nežinojo, ką daro.
Nei vienas iš mūsų nežinojo, kad už viso to slypi dar kažkas.
Mes nežinojom.
- Nieko nežinojot? - Ne.
Pitai, daugybė žmonių mano, kad tai labai įtartina.
Panašu, kad ji prisidėjo planuodama sukilimą.
Ar manote, kad ji planavo būti nužudyta Džoanos?
Ar planavo būti paralyžuota žaibo?
Mes neketinom pradėti jokio sukilimo.
Mes nieko nenutuokėm.
Gerai, tikiu tavim, Pitai Melarkai. Ačiū.
Norėjau paprašyti tavęs pakalbėti apie karą,
tačiau, rodos, kad esi pernelyg susijaudinęs.
Ne, viskas gerai.
- Tu įsitikinęs? - Visiškai. Dėkoju.
Noriu, kad visi, kurie žiūri šią laidą, sustotų
ir pagalvotų, kas būtų, jei kiltų pilietinis karas.
Kartą jau nedaug trūko, kad mūsų tauta išnyktų.
Dabar mūsų dar mažiau.
Jis vienas iš jų. Ar mes tikrai to norime.
Išdavikas!
Ar norime išsižudyti?
Žudynės nėra atsakymas.
Visi nedelsiant turi nuleisti ginklus.
Išdavikas!
Ar norėtum, kad būtų sudarytos paliaubos?
Taip.
Noriu, kad beprasmis žudymas liautųsi.
Pokyčiai turi ateiti ne tokiu būdu.
Išdavikas!
Teisingumas turi būti vykdomas ne taip.
Paliaubų negali būti.
Tik ne po to, ką padarė Snou.
Šįvakar Pitas galėjo pridaryti daug žalos.
Dauguma žmonių vis dar bijo prisijungti.
Juos reikia padrąsinti.
Kaip manai, kodėl jis taip kalbėjo?
Nežinau. Gal jį privertė.
Nors neatrodė, kad jam būtų labai prastai.
Galbūt tai sandėrio dalis, kuria jis stengiasi apsaugoti tave.
Jis vis dar žaidžia.
Ne! Ne!
Atleisk. Tai tik košmaras.
Nieko tokio. Ir aš juos sapnuoju.
Pitai...
Ar pabūsi su manim?
Žinoma.
Visada.
Negali užmigt?
Papasakok man, kas dedasi tavo galvoje.
Aš puikiai saugau paslaptis.
Netgi nuo mamos.
Nėra žmogaus, kuris nekęstų Sostinės labiau už mane.
Noriu padėti, tačiau manęs neapleidžia mintys apie tai,
kas atsitiks Pitui net jei ir laimėsime karą.
Žinau, kad ten jis nėra saugus, tačiau čia - tuo labiau.
Nemanau, kad supranti, kokia svarbi jiems esi.
Jei kažko nori, tereikia paprašyti.
Gali reikalauti beveik bet ko. Jie privalo sutikti.
Turėčiau dažniau tave pažadinti, antyte.
Pasistenk užmigti.
Tu taip pat.
Ačiū, kad sutikote su manim pasimatyti.
Sutinku būti jūsų Strazdu Giesmininku,
tačiau turiu kelias sąlygas.
Pitas, drauge su paaukotosiomis - Džoana Meison ir Ene Kresta,
privalo būti išgelbėti kaip įmanoma greičiau.
Ir kai Pitas bus išgelbėtas,
jis sulauks visiškos paramos.
Jam nebus skirta jokia bausmė. Tai galioja ir kitiems paaukotiesiems.
Ne.
Jie nekalti, kad palikote juos arenoje.
Jie taip kalba ir elgiasi tik dėl to, kad išgyventų.
13-oje apygardoje niekas neturi teisės kelti reikalavimų.
Vyks tribunolas. Jie sulauks teisingo nuosprendžio.
Dėkoju.
Ankstesnių Žaidynių laimėtojams bus dovanotas neliečiamumas.
Jūs tai paskelbsite prieš visus 13-os apygardos gyventojus.
Arba jūs ir jūsų vyriausybė prisiima kaltę,
arba galite ieškotis kito Strazdo Giesmininko.
Štai. Čia toji mergina.
Ar ne šitai jums ir žadėjau?
Ji apsivilks kostiumą. Už jos bus girdėti šūviai,
matyti šiek tiek dūmų. Štai ir Strazdas Giesmininkas.
Ponia prezidente, mūsų jėgos senka, nes žmonės nebetenka vilties.
Rizikuoti verta. Ji verta tos rizikos.
Bausmės dovanojimai, tribunolai, valdžia žmonėms...
Visa tai gali būti naujo Panemo pamatu,
tačiau, manau, kad karo metu net ir kilniausios priemonės
gali būti šiek tiek pakoreguotos, tiesa?
Ar turi dar kokių sąlygų?
Leiskite mano sesei pasilikti katiną.
Eik šalin.
Ar vėl prasidėjo lankymo valandos?
Panele Trinket...
Matot šias duris?
Jos atsidaro. Iš vidaus.
Juk sakiau - tai standartinės gyvenamosios patalpos. Tokios pat, kaip ir visų.
Jūs nesate belaisvė.
Galite bet kada prisijungti prie kitų gyventojų.
Tik ne šitaip atrodydama, labai ačiū.
Yra svarbesnių reikalų nei apranga, panele Trinket.
Ketnė sutiko būti Strazdu Giesmininku.
Vargšė mergaitė.
Tačiau jūsų Liepsnojanti Mergaitė visai be liepsnos.
Noriu, kad prisijungtumėt prie komandos.
Man reikia žmogaus, kuriuo ji pasitiki.
O kaip Heimičas?
Jis blaivosi už pusantro kilometro esančioje įstaigoje.
Pagalba maištininkams nėra mano stiprioji pusė.
Panele Trinket, jūsų dienos Sostinėje suskaičiuotos.
Ir visai nesvarbu, kas nutiks čia.
Jei norite vaizduoti karo belaisvę - prašom.
Likit čia ir pūkit toliau.
Rasiu Strazdui Giesmininkui kitą žmogų.
Ką tokį?
Bet kurį galima pakeisti.
Išskyrus jūsų Strazdą Giesmininką.
Šiuose požemiuose nėra nė vieno, kuris ką nors žinotų apie Ketnę.
Nejau išties tikit, kad kuris nors iš šitų urvinių galėtų užimti mano vietą?
Ne.
Laba diena.
Dėkoju, kad atėjote nepaisant savo tvarkaraščių.
Už prarastą laiką jums bus atlyginta.
Aš čia beveik niekad nematau vaikų.
Grįžę į darbo vietas pasižymėkite pas skyriaus vadovus...
Daugybė jų mirė prieš kelerius metus siautėjusią epidemiją.
- Turiu svarbų pranešimą... - Koin taip pat neteko savo šeimos.
Dukters ir vyro.
... 13-os apygardos gyventojams ir svečiams iš 12-os apygardos.
Ketnė Everdin sutiko tapti mūsų veidu
ir padėti suvieniti apygardas kovoje prieš Sostinę.
Mainais pažadėjau jai padaryti kelias nuolaidas.
Pirmiausiai, įvertinsime visas galimybes išlaisvinti nugalėtojams,
kurie Sostinėje laikomi įkaitais.
Pitą Melarką...
Džoaną Meison...
Finikai, susitariau ir dėl Enės.
Ir Enę Krestą.
Juos išlaisvinus, jiems bus dovanota už visus
nusikaltimus, veikiant prieš sukilimą.
Puiku.
Ketne, tai puiku.
Jei Ketnė Everdin neišpildys savo pareigų,
susitarimas bus atšauktas.
Ačiū už jūsų dėmesį.
Galite grįžti prie įprastos dienotvarkės.
- Ponia prezidente. - Efė Trinket.
- Sveika atvykus į 13-ą apygardą.
Ponia Prezidente, drįsčiau pasakyti, kad buvote labai...
...konkreti.
Manote, kad reikėjo pasakyti kažką daugiau?
Ar galiu būti atviras?
Daugiau nieko kito ir nedarote.
Kalbu apie sugebėjimą parduoti.
Esmė tame, kad revoliucijos labai gležnas reikalas.
Jas reikia brandinti su užsidegimu ir šiluma.
Joms reikia leisti kvėpuoti.
Taip, kvėpuoti.
Beprotiškas elgesys gali greitai jas nuslopinti.
Kaip ir per ilgos kalbos.
Atsiprašysiu.
Žinai, kam praverstų revoliucija? Jos plaukams.
Efe?
Filmą išleido Seeders.lt leidėjų komanda.
Ką čia veiki?
Aš politinė pabėgėlė.
Ar tave išgelbėjo Plutarchas?
Jis mėgsta tai vadinti būtent taip.
Mudvi ničnieko nežinome,
o dabar esu pasmerkta gyventi šitam kombinezonų pasaulyje.
Kaip gera vėl tave matyti.
Na ir vietelė čia.
Ilgiuosi kavos.
Nemaniau, kad yra tokių griežtų režimo vietų kaip ši.
Maniau, kad bent jau aukštesniuose sluoksniuose vyksta kokia nors...
...pašalinė veikla.
Pasiilgau savo perukų.
Visa laimė, kad prisiminiau, jog man augant buvo madingos tokios šukuosenos.
Viskas kas sena, gali vėl atgyti.
Pavyzdžiui, demokratija.
Jei jau apie tai prakalbom...
Sinas.
Jis negyvas, tiesa?
Taip, mieloji.
Jis liepė Plutarchui prisiekti nerodyti tau šio aplanko tol,
kol savo noru nepasirinksi tapti Strazdu Giesmininku.
Jis žinojo, kuo rizikuoja. Mes visi žinome.
- VIS DAR STATAU UŽ TAVE. SINAS. - Jis tikėjo šia revoliucija.
Jis tikėjo tavimi.
Jie nuostabūs.
Jie jį turi.
Jie turi Strazdo Giesmininko kostiumą.
13-oje apygardoje nelabai surinksi gerą komandą,
tačiau mes padarysime tave
geriausiai apsirengusia maištininke istorijoje.
Įjunkite apšvietimą.
Paskutinė Sino detalė.
Žmonės tave norės arba išbučiuoti, arba nužudyti,
arba trokš būti tavo vietoje.
Puiku.
Tiesiog tobula.
Aktyvuokite aplinką.
Šiek tiek vėjo.
Ketne, pradėsi priklaupusi ant vieno kelio...
- Gerai. - Kildama nuo žemės
laikysi aukštai iškeltą vėliavą ir pasakysi savo eilutę.
Nepamiršk - tu ką tik šturmavai Sostinės apylinkes,
kur petys petin koveisi su savo broliais ir sesėmis.
Gerai.
Pradėk kai būsi pasirengusi.
Panemo žmonės, mes kovosime, mes rizikuosime, mes...
Ar prisimeni savo žodžius?
Prisimenu, atleiskit dėl to.
Ji tik apšilinėja.
Gerai, šiek tiek energingiau. Pradėk.
Panemo žmonės, mes kovosime!
Mes mesime iššukį ir įvykdysime teisingumą!
Tu ką tik grįžai iš mūšio!
Atsiprašau. Atleiskit dėl tokio protrūkio.
Tu ką tik grįžai iš mūšio.
Pamėginkim dar kartą.
Kai tik būsi pasiruošusi.
Panemo žmonės, mes kovosime!
Mesime iššūkį ir įvykdysime teisingumą!
O tai mano draugai, atrodo mirštanti revoliucija.
Sveika, Ketne.
Ar taip reikia sutikti seną bičiulį?
Galbūt, blaivo tavęs neatpažįstu.
Tikriausiai atrodau taip pat blogai, kaip ir jaučiuosi.
Panemo žmonės, mes kovosime!
Mesime iššūkį ir įvykdysime teisingumą!
Ponia prezidente, ar galėčiau tarti žodį?
Kiekvienas galvokime apie vieną akimirką,
kur Ketnė Everdin išties palietė jūsų širdis.
Pagalvokite apie tuos kartus, kai pavydėjote jos šukuosenos,
ar jos užsiliepsnojusios suknelės.
Negalvokite apie jos taiklumą šaudant iš lanko.
Ir pamirškit tuos kartus, kai ji mums patiko dėl Pito.
Noriu, kad pagalvotumėt apie vieną akimirką,
kai ji jus privertė pasijusti kažką tikro.
Tas kartas, kai per Aukų dieną ji pasisiūlė dalyvauti vietoj sesers.
Puikus pavyzdys.
Gerai.
Tikiuosi, kad ten nebuvo nieko svarbaus.
„Pasisiūlė dalyvauti vietoj sesers."
Gerai. Kas dar?
Kai ji dainavo mažajai Ru.
Žinoma. Ta vieta tiesiog ištirpdė visų širdis.
Žinai, Efe, be viso to makiažo tu man patinki labiau.
O tu man labiau patinki blaivas.
Taip pat tada, kai ji pasirinko Ru sąjungininke.
Taip.
Ir ką visi šie dalykai turi bendro?
Niekas jai nesakė, ką ji turi daryti.
Tai buvo nesurežisuota.
Galbūt tiesiog turime palikti ją ramybėje?
Ir nuprausti.
Ji vis dar jauna mergina, o per tave atrodo kaip 35.
Tūnodamas požemiuose spontaniškas nepabūsi.
Siūlai mums ją įmesti į mūšio lauką?
Negaliu neparuošto civilio išsiųsti
į kovą vien dėl geresnio efekto.
Čia jums ne Sostinė.
Būtent tai ir siūlau. Turime išleisti ją į mūšio lauką.
Ne. Mes negalėsime jos apsaugoti.
Užsidegimas turi ateiti iš jos pačios. Būtent į tai žmonės ir reaguoja.
Norite revoliucijos simbolio?
Jos to niekaip neišmokysite. Patikėkit, aš tai puikiai žinau.
Galbūt rastume kokią mažiau pavojingą vietą.
8-oji apygarda. Praėjusią savaitę jie pranešė apie bombardavimą.
- Ten neliko jokių karinių taikinių. - Mes negalėsime garantuoti jos saugumo.
Jūs to niekad negalėsite padaryti.
Noriu ten nuvykti.
Kas bus, jei žūsi?
Pasirūpinkit, kad tai būtų nufilmuota.
Turiu jums kelias staigmenas.
Gal nori kurį nors išmėginti?
Jei jau priklausysi propagandinei Ketnės komandai,
turi susipažinti ir su savo vaidmeniu.
Šis skirtas tau.
Plutarchas norėjo, kad vaizdo klipuose būtum su ginklu,
tačiau širdis neleido padaryti tau paprasčiausio aksesuaro.
Jis nuostabus.
Pažvelk čia.
Įprastos, padegančios ir sprogstančios.
Sužymėtos atitinkamomis spalvomis.
Ir kai Finikas bus pasiruošęs,
perduok, kad turiu jam trišakį.
Galbūt tai jį pralinksmins.
Gal geriau raudonų čia nemėgink.
Turėjot tiek ginklų, tačiau vis tiek palikot apygardas likimo valioje?
Ketne, viskas ne taip paprsta. Mes vos išgyvenome.
Nebuvome pasiruošę kontratakai.
Taip, galėjom bombarduoti Sostinę,
tačiau jie būtų atsakę su dviguba jėga.
Ir kas tada?
Nebūtų likę nei vieno, kuris galėtų pretenduoti į pergalę.
Tą patį sakė ir Pitas, o jūs visi apšaukėte jį išdaviku.
Štai čia, kareive.
Na štai, tu pasiruošęs kameroms.
Argi ne gražuolis tas tavo bendražygis?
Judam.
Pasisaugokit.
Trumpai pristatysiu.
Ketne, šie žmonės sukorė ilgą kelią, kad galėtų prisidėti prie sukilimo.
Čia Kresida.
Mano nuomone, ji viena perspektyviausių Sostinės režisierių.
Buvau, kol nepabėgau. Sveika.
Labas.
Pažiūrėsim, ką sugebi. Būkit atsargūs.
Čia mano asistentas Mesalas.
Man garbė su tavim susipažinti.
O ten tavo operatorius Kastoras.
Sveika.
Ir Poluksas.
Prisisekim.
Jūs visi iš Sostinės?
Ar jus ištraukė Plutarchas?
Su juo pokalbio neužmegsi.
Jis - nutildytas. Valdžia išpjovė jo liežuvį jau prieš daugybę metų.
Ir ne, mūsų niekas negelbėjo, jei tą turėjai galvoje.
Mes patys pabėgome.
Dėl viso šito.
Dėl tavęs.
Turim veikti greitai. Įeinam ir išeinam.
Judam.
Tu gyva. Mes nežinojom, ar tai tiesa.
Ketne, čia vadė Peilor iš 8-os apygardos.
Ketnė turėjo atgauti jėgas, tačiau ji reikalavo atvykti čia
ir susitikti su sužeistaisiais. - Turime tokių per akis.
Už kelių blokų į vakarus yra masinė kapavietė,
tačiau kolkas man neužtenka darbo jėgos, kad būtų galima tai sutvarkyti.
Ligoninė už tos užuolaidos.
Jei suteiksi jiems nors kiek vilties, tai reikš labai daug.
Sostinė padarė viską, kas jos valioje, kad mus palaužtų.
Ar nebijote, kad visi sužeistieji yra vienoje vietoje?
Manau, kad taip geriau, nei palikti juos mirčiai.
Ne tai turėjau galvoje.
Tai vienintelis pasirinkimas.
Jei turi kokį kitą pasiūlymą, klausau ištempusi ausis.
Štai čia.
Nefilmuok manęs čia. Negaliu jiems padėti.
Tiesiog leisk jiems tave pamatyti.
Ketnė Everdin?
Ką čia veiki?
Atvykau aplankyti jūsų.
O kaipgi tavo kūdikis?
Praradau jį.
Ar ketini kovoti, Ketne?
Ar esi čia tam, kad drauge stotume į kovą?
Taip.
Kovosiu.
Priartink.
Dar labiau.
Pone, bombardavimo metu buvo pažeistos kelios stebėjimo kameros,
tačiau mes patvirtinome, kad ten tikrai ji.
Priartinkit.
Ji lauko ligoninėje.
Nežinome, ar ji vis dar ten.
Galime ten nusiųsti lėktuvą iš 11-os apygardos.
Galbūt pavyks ją aptikti.
Nužudykit sužeistuosius.
Pone...
Pati parašei tą kalbą, Eudžerija.
Betkoks Strazdo Giesmininko simbolis naudojimas yra draudžiamas.
Visi, esantys toje ligoninėje, ką tik išdavė savo šalį.
Tegu jie sužino, kiek kainuoja būti Ketnės Everdin draugais.
Pamačiusi įrašą tavo mama labai tavimi didžiuosis.
Ar jį rodys apygardose?
Jis amžiams įsirėš jų atmintyje.
Turim bėdų.
Kokių?
Iš šiaurės pusės atskrenda bombonešiai.
Turim susirasti priedangą.
Ten yra bunkeris.
Tiesiai ir laiptais žemyn.
Ketne!
Everdin! Everdin!
Geilai, atsitrauk nuo sienos!
Tu sveika?
Bėkit!
Jų taikinys pietinėje pusėje.
Kažkur greta ligoninės.
Jie grįžta. Bėgam!
Ten ligoninė. Jie taikosi į ligoninę.
Padėkit jiems! Ištraukit juos iš ten!
Ketne?
Ketne, ar galėtum visiems papasakoti ką dabar matai?
Ketne, ką norėtum pasakyti?
Noriu, kad visi sukilėliai žinotų, jog esu gyva.
Kad esu 8-oje apygardoje,
kur Sostinė ką tik susprogdino ligoninę,
pilną beginklių vyrų, moterų ir vaikų.
Išgyvenusių neliko.
Jei manote, kad Sostinė kadanors elgsis su mumis teisingai,
vadinasi, meluojate patys sau.
Mes žinome kas jie tokie, ir ką jie daro.
Štai jų darbas! Ir mes privalom jiems pasipriešinti!
Turiu žinutę prezidentui Snou.
Galite mus kankinti, sprogdinti
ir iki pamatų deginti mūsų apygardas.
Tačiau ar matot tai?
Ugnis įsiliepsnoja!
Ir jei degsime mes, jūs degsite su mumis!
Mes žinome, kas jie tokie, ir ką jie daro.
Štai jų darbas!
Ir mes privalom jiems pasipriešinti.
Galite mus kankinti, sprogdinti
ir iki pamatų deginti mūsų apygardas.
Plutarchas nesuklydo tavimi pasitikėdamas.
Tačiau ar matote tai?
Ačiū.
Ugnis įsiliepsnoja.
Prasidėjus kalbai, užlipk su manimi į tribūną.
Ir jei degsime mes, jūs degsite su mumis!
PRISIJUNKITE PRIE STRAZDO GIESMININKO
PRISIJUNKITE PRIE KOVOS
Filmą išleido Seeders.lt leidėjų komanda.
Be kompromisų progresas neegzistuotų.
Nebūtų pergalės be aukų.
Stoviu čia drauge su Strazdu Giesmininku,
kad praneščiau, jog pagaliau atėjo mūsų laukta akimirka.
Bičio dėka mums atviri visi keliai.
Šįvakar šią žinią pradėsime transliuoti visose apygardose.
Įkvepiantys Strazdo Giesmininko žodžiai
visus kvies prisijungti prie sukilimo.
Drauge mes tapsime sąjunga,
kurios niekas neįveiks.
Nepatinka klausytis kovos šūksnių laidotuvių vidury?
Kuo daugiau žmonių prie mūsų prisijungs, tuo arčiau Pito ir Enės būsim.
Taip.
Prezidento Snou įsakymu
padidinta dienos produkcijos norma.
Visos darbo pamainos bus pratęstos dviem valandomis.
Šių normų neįgyvendinimas bus netoleruojamas.
Prezidento Snou įsakymu,
padidinta dienos produkcijos norma.
Jei degsim mes, jūs degsit su mumis!
- Turiu gerų naujienų. - Kokių?
Koin leido mums medžioti viršuje.
Jis mūsų nė nebijo.
Nes anksčiau jų niekas nemedžiojo.
Žudyti jį beveik nesąžininga.
Jie nori, kad grįžtume.
Mums liepė nueiti pas vadovybę.
Gerai, tik nunešiu šituos.
Ji, be jokios abejonės, buvo mėgstamiausia mūsų paaukotoji.
Manau, kad tai visus ir pribloškė labiausiai.
Juk Sostinėje ji buvo dievinama.
Manau, kad tau, Pitai, turėtų skaudėti labiausiai.
Ketne, norėčiau šią rožę padovanoti tau.
Jis taip pasikeitė. Ką jie jam padarė?
Tokia graži dovana merginai, atsakingai už šitokį smurtą.
- Turbūt labai ją myli, jei atleidai. - Jis dreba.
Nemanau, kad pats sugebėčiau.
Žinoma, nebent manai, kad sakyti tuos visus dalykus ją kažkas verčia.
Dalykus, kurių ji pati net nesupranta.
- Taip. Būtent taip ir manau. - Net jo balsas kitoks.
Manau, kad jie ja naudojasi norėdami motyvuoti sukilėlius.
Kažin, ar ji išvis suvokia, kas dedasi. Ir kas iš tiesų pastatyta ant kortos.
Pitai, abejoju, kad sukilėliai leis jai pamatyti šią laidą,
tačiau jei leistų ką norėtum jai pasakyti?
Ką pasakytum, kadaise tokiai mielai, Ketnei Everdin?
Liepčiau jai galvoti savo galva.
Taip.
Ketne, nesileisk kvailinama.
Žinau, kad sukilimo niekad netroškai.
Savo veiksmais Žaidynių metu,
nesiekei pradėti maišto.
Sukilėliai pavertė tave tuo, kuo nesi.
Tuo, kas gali sunaikinti mus visus.
Tad, jei gali kaip nors pakeisti tai,
ką jie tau daro ir kaip tavimi naudojasi,
maldauju. Maldauju, liepk jiems sustabdyti šį karą,
kol dar ne vėlu.
Ir paklausk savęs,
ar tikrai gali pasitikėti tave supančiais žmonėmis?
Ar tikrai žinai, ko jie iš tiesų nori?
Privalom į tai atsakyti.
Pitai, ačiū kad pasidalinai savo mintimis apie tikrąjį Strazdą Giesmininką.
Matei, kaip jis atrodo?
Mačiau bailį.
Tu negali nė įsivaizduoti, ką jam tenka patirti.
Nesvarbu. Aš niekad nepasakyčiau to, ką pasakė jis.
Nepasakyčiau net jei mane kankintų, ar įremtų į galvą ginklą.
Tai tas pats Pitas, kuris apgynė tave prie pakylos žmonėms plakti.
Ne, ne tas pats. Dabar jis gina tik save.
Koin šaukia susirinkimą. Mes privalom į tai atsakyti.
Nuo kada „mes" esi tu ir Koin?
Kiekvienas turi pasirinkimą.
Kaip jis gali sėdėti Sostinėje ir ginti tuos,
kurie sunaikino jo namus ir išžudė visą šeimą?
Jis to nežino.
Iš kur jis gali žinoti? Niekas nematė, ką Sostinė padarė 12-ai apygardai.
Turiu jiems tai parodyti.
Pradėsi stovėdama prie Teisingumo Rūmų, gerai?
Pradėsim filmuoti čia.
Ketne, papasakok mums apie tai, kas čia nutiko.
Visi stovėjom štai čia.
Stebėjom Žaidynes. Tuo metu, tu kaip tik paleidai strėlę.
Visi ekranai užtemo. Niekas nesuprato, kas nutiko.
Tvarkdariai suvarė mus namo.
Kokią valandą mieste vyravo mirtina tyla.
Buvo truputį po devynių, kai išgirdome išvažiuojančius jų sunkvežimius.
Visi iki vieno. Neliko nė vieno Tvarkdario.
Žinojau, ką tai reiškė.
Drauge su keliais vaikinais iš kasyklų pradėjom tempti žmones iš jų namų
ir vesti prie tvoros, tačiau dauguma jų bijojo miško.
Taigi, jie pasuko link kelio.
Bėgo pro ten.
Filmuok Geilą.
Tvorą pasiekė 915 žmonių.
Pamatėme, kad bombonešiai suka atgal prie kelio.
Jie apmėtė bėgančius žmones bombomis.
915 iš dešimties tūkstančių.
Turėjau juos priversti. Turėjau juos tempti paskui save.
Kelis vaikus būčiau galėjęs panešti.
Geilai, tu išgelbėjai daugybę žmonių.
Jei ne tu, 12-os apygardos išvis nebūtų. Nebūtų likę nė jos prisiminimo.
Čia tu mane pabučiavai.
Maniau, kad to neprisiminsi.
Turėčiau mirti, kad taip nutiktų.
Gal net tada nepamirščiau.
Žinojau, kad taip padarysi.
Iš kur? Aš pati nežinojau.
Nes man skauda.
Tai vienintelis būdas sulaukti tavo dėmesio.
Nesijaudink Ketne, skausmas praeis.
Taip, čia stazdas giesmininkas.
Dabar jie niekad nenutils.
Nori, kad padainuočiau?
„Ar ateisi, ar ateisi prie medžio?"
„Ant jo jie žmogų pakabino, nes šis,"
„sklinda kalbos, kad nužudė jau tris."
„Keistų dalykų čia nutiko, tad nieko nesustebintų išties,"
„jei susitiktume prie pakaruoklių medžio mudu, vidury nakties."
„Ar ateisi, ar ateisi prie medžio?"
„Pasmerkas mirti vyras tenai meldė mylimosios atbėgti skubiai."
„Keistų dalykų čia nutiko, tad nieko nesustebintų išties,"
„jei susitiktume prie pakaruoklių medžio mudu vidury nakties."
„Ar ateisi, ar ateisi prie medžio?"
„Prie to, kur atbėgti liepiau, kad būtume laisvi pagaliau."
„Keistų dalykų čia nutiko, tad nieko nesustebintų išties,"
„jei susitiktume prie pakaruoklių medžio mudu, vidury nakties."
„Ar ateisi, ar ateisi prie medžio?"
„Užsidėki virvinį vėrinį vilties ir greta manęs išsitiesk."
Iš tiesų turėjo būti „vėrinį mirties",
tačiau aš pakeičiau į „vėrinį vilties".
Tai bent, tikras poetas.
Gal ir nelabai subtiliai, tačiau kare subtilumo irgi nerasi.
Ar tai mano visos apygardos?
Taip, išskyrus Sostinę.
Gynybos sistemą kūriau aš,
tačiau niekaip nerandu, kaip ją apeiti.
Tikriausiai, darbą būsiu atlikęs per gerai.
Tuo metu galvojau tik apie tai, kaip ją sukurti.
Vistiek pavyks ją pralaužti.
Veiksmai ir atoveiksmiai...
Ketne.
Tavęs laukia vadavietėje.
Šįvakar gavome kelis pranešimus nuo bėglių - nuverstus traukinius,
padegtas daržines
ir hidroelektrinės užtvankos susprogdinimą 5-oje apygardoje.
Ką jie tau padarė?
Maldauju sustabdyti šiuos veiksmus.
Atsiprašome už techninius nesklandumus... Dabar matysite tai.
- Tai mūsų vaizdo klipas. - Bičiuli tau pavyko įsilaužti.
Ketne?
Jis tai mato. Jis mato mūsų propagandinį klipą.
- Ketne, ar tu ten? - Pitai.
Ketne?
Pitai, tęskime.
Pasakojai mums apie išpuolius.
Taip...
Užtvankos susprogdinimas buvo beširdiškas
Ir nežmoniškas poelgis...
Pagalvok apie tai.
Kaip visa tai baigsis?
Kas liks?
Neišgyvens niekas.
Nė vienas nėra saugus. Nei Sostinėje,
nei kurioje nors apygardoje.
Jie atvyksta, Ketne. Jie išžudys visus.
Ryte 13-oje apygardoje nebus nei vieno gyvo žmogaus.
- Jis mus perspėja. Tai perspėjimas. - Tikrai taip.
Privalom jį išgelbėti, kol jo dar nenužudė.
- Ar matyti kokių nors lėktuvų? - Radaras nieko nerodo, ponia.
Jis buvo rūmuose. Galėjo kažką nugirsti.
Galimas daiktas.
Turime pasiruošti oro atakai.
Skelbiama nepaprastoji padėtis.
Prašome išlikti ramiems ir pradėti evakuaciją.
Prima! Prima!
Eikite prie artimiausių laiptų ir leiskitės į 40-ą aukštą.
Durys užsidarys po šešių minučių.
Skelbiama nepaprastoji padėtis.
Prašome išlikti ramiems ir pradėti evakuaciją.
Eikite prie artimiausių laiptų ir leiskitės į 40-ą aukštą.
Ponia prezidente, į mūsų oro erdvę ką tik įskrido trys Sostinės eskadrilės.
Kiek mums liko laiko?
Kelios sekundės.
Paruoškite lėktuvus.
Supratau.
Aktyvuokite trumpo nuotolio gynybą.
Paruoškite ilgo nuotolio raketas kontratakai.
Durys užsivers po penkių minučių.
Skelbiama nepaprastoji padėtis.
Prašome išlikti ramiems ir pradėti evakuaciją.
Eikite prie artimiausių laiptų
ir leiskitės į 40-ą aukštą.
Durys užsivers po keturių minučių.
Durys užsivers po trijų minučių.
Eikite į atsargų sandėlį ir kiekvienas pasiimkite po atsargų paketą.
Vienam asmeniui priklauso vienas paketas.
Visus asmeninius daiktus prašome laikyti jums paskirtoje vietoje.
Nepamirškite mandagiai elgtis su aplinkiniais.
Skelbiama nepaprastoji padėtis.
Visiems gyventojams rekomenduojama likti bunkeryje.
- Durys užsivers po dviejų minučių. - Mama!
Kur Prima?
Maniau, kad ji išėjo surasti tavęs.
- Tikriausiai ji vis dar lipa laiptais. - Ant laiptų nieko nėra.
Ji grįžo katino.
Skelbiama nepaprastoji padėtis.
Visiems gyventojams rekomenduojama likti bunkeryje.
Stok!
Durys užsivers po vienos minutės.
Jie pataikė į tolimąjį šiaurės vakarų pusės kraštą. Gylis - 12 metrų.
Gyvenamosios patalpos liko nepaliestos, nedidelė žala padaryta 2 ir 3 koridoriams.
- Ar ten yra radiacijos? - Radiacija neaptikta.
Doplerio radaro rodmenimis artėja ketvirtoji banga.
Durys užsidarys po 30 sekundžių.
- Prima! - Ketne!
- Skelbiama nepaprastoji padėtis. - Ketne!
Durys užsivers po 15 sekundžių.
Leiskis žemyn!
Greičiau!
Durys užsivers po 10 sekundžių.
9...
8...
7...
6...
- 5... - Palaukit!
4...
3...
- 2... - Palaukit! Neuždarykit durų!
1...
Grįžai dėl katino?! Ką sau galvojai?
Negalėjau jo ten palikti. Nebūčiau galėjusi gyventi su ta mintim.
Apsauginės durys uždarytos.
Suprantu.
Eime.
Šiaurės vakarų kvadrate pažeistas vandens rezervuaras.
Netekom transporto koridoriaus.
Daugiau ten nieko nėra.
Ką tik pataikė į trečio sektoriaus raketų paleidimo aiškšteles.
Mes atskleidėm savo buvimo vietą. Jis matė, kaip iš ten šaudom.
Nutraukite veiksmus. Eksadrilės nesiųskite.
Į trečiąjį sektorių taikosi dar viena 12-os bombonešių formuotė.
Nešaudykite į juos.
- Kur jie pataikė? - Į pamatus.
Tačiau į ventiliacijos angas pateko nuolaužų.
Jie nesitaiko į mūsų lėktuvus.
Nei į branduolinį arsenalą?
Jie nežino nei ką mes turim, nei kur tai slepiam.
Ar galite patvirtinti, kad visi žmonės bunkeryje?
Jau patvirtinta.
Paslėpkite visus likusius priešlėktuvinius ginklus.
Uždarykite paleidimo platformas ir ventiliacijos angas.
Mes palauksime, kol viskas baigsis. Tam ši vieta ir skirta.
Liksime čia įstrigę tarsi kape.
Sostinė remiasi pasenusia informacija, nenoriu pateikti jiems naujausios.
Ponia prezidente, žinau, kad kišuosi ne į savo reikalus...
Teisingai. Jūs - gerbiamas svečias, bet tai ne jūsų sritis.
Deguonies taupymui sumažinkit jį iki 14 procentų.
Klausau.
Giliai įkvėpkite, pone Hevensbi. Laukia ilga naktis.
Prima, papasakok ką nors. Bet ką.
Mane paaukštino ligoninėje.
Pamiršau tau pasakyti.
Jie moko mane gydytojos amato.
Būtų labai kvaili, jei taip nedarytų.
Filmą išleido Seeders.lt leidėjų komanda.
Galiu prisėst?
Žinoma.
Snou naudojasi Ene norėdamas tave nubausti.
Toks jo erzinimo būdas.
Supratau tai tik dabar, pasižiūrėjusi į tą kvailą katiną.
Po pirmųjų tavo Žaidynių maniau,
kad visa ta jūsų meilė tebuvo vaidyba.
Mes visi tikėjomis, kad ir toliau žaisite pagal tą pačią strategiją,
tačiau, kai sustojo Pito širdis ir jis vos nenumirė, supratau...
...kad neteisingai tave įvertinau.
Tu jį myli.
Nesakau kokia ta meilė. Galbūt tu ir pati nežinai.
Tačiau visi, bent kiek atkreipę dėmesį, gali tai matyti.
Kaip tau pavyksta su tuo gyventi?
Nuolat sapnuoju košmarus, o atsikėlus nė kiek nepalengvėja.
Tačiau geriausia stengtis tam nepasiduoti.
Atsigauti užtrunka dešimt kartų ilgiau, nei subyrėti į šipulius.
Ketne?
Eime su manim.
Mes atsilaikėm prieš geriausią jų puolimą. Tiesa?
Taip.
Ar tavo mama ir sesuo sveikos?
Taip, joms viskas gerai.
Noriu, kad kai ką dėl mūsų padarytum.
Noriu, kad pasakytum Panemui, jog išgyvenom Sostinės puolimą,
nepraradę nė vieno žmogaus.
Ir, kad vis dar galim pilnai funkcionuoti.
Gerai.
Turėtum kai ką žinoti.
Gyventojų evakuacijai aštuonias minutes turėjom tik Pito perspėjimo dėka.
Aš to nepamiršiu.
Ačiū.
Ketne, tavo eilutė, 19-a apygarda gyva ir sveika, aš - taip pat.
Ketne?
Žinau, repeticijos tau atrodo beprasmis reikalas.
Kodėl jie jų primėtė?
Jos skirtos man.
Ketne, tu pasiruošusi?
Viskas bus taip pat, kaip ir 8-oje apygardoje.
Papasakok man apie rožes.
Perduok Snou, kad 13-a apygarda gyva ir sveika.
Jis nužudys Pitą.
Pamėginkim iš naujo. Gali kalbėti garsiau? Neturim tau mikrofono.
„13-a apygarda gyva ir sveika, aš - taip pat."
Jis nužudys Pitą.
Negaliu.
Ketne?
Ketne, tau pavyks.
Aš negaliu.
„13-a apygarda gyva ir sveika, aš - taip pat."
Jis ir toliau...
- Kresida, išjunkim kameras. - Tol, kol būsiu Strazdas Giesmininkas...
Jis mane perspėjo. Jis perspėjo mane dėl šito.
Jis taip elgiasi todėl, kad esu Strazdas Giesmininkas.
Jis baudžia Pitą, kad nubaustų mane.
Ne...
Aš negaliu to padaryti.
- Ketne. - Neversk manęs to daryti.
Leiskit jai eiti.
Privalau iš čia ištrūkti.
Vadinasi, viskas baigta?
Ketini slėptis čia amžinai?
Negaliu būti Strazdu Giesmininku.
Ir nebūk. Būk tiesiog Ketne.
Žinai, šiuose požemiuose esi vienintelė tikra mano draugė.
Tikriausiai, jie tau nedavė kokių vaistų..?
Tu neįtikėtinas.
Gerai jau, bet kalbėjau nuoširdžiai.
Esu čia tam, kad tau pasakyčiau,
jog jie gelbėja Pitą.
Ką?
5-oje apygardoje, sprogus užtvankai, beveik visoje Sostinėje dingo elektra.
Jų apsaugos mechanizmai nuėjo šuniui ant uodegos.
Bitis įsilaužė į jų sistemą ir viską ten niokoja.
Mums paliktas pravertas langas. Kaip ilgai? Nežinau.
Tikriausiai iki tol, kol Sostinėje vėl atsiras elektra.
O kaip prezidentė Koin?
Niekad visiškai nepalaikysiu tos moters,
nes man nepatinka tai, kad šioje vietoje draudžiama vartoti alkoholį,
tačiau Plutarchas gavo žinių, kad Pitas ir kiti laikomi Treniruočių centre.
Koin mano, kad kol nėra elektros, turime progą juos išlaisvinti.
Ji žino, kad Pitas - Sostinės ginklas. Taip pat, kaip ir tu - mūsų.
Ir tam, kad vėliau judu nebadytumėt vienas kito pirštais,
ji ketina jį išgelbėti.
Privalau jiems padėti.
Mergyt, luktelk.
Ar ketini tiesiog iššokti iš ventiliacijos ir šturmuoti Sostinę?
Be to, operacija jau vyksta.
Išvyko šeši kariai. Visi jie - savanoriai.
Spėk, kas buvo pirmasis užsirašęs drąsuolis?
Geilas.
- Finikai, viskas gerai? - Taip.
Atsistok centre, ant tų akmenų.
Kostorai, paeik į kairę.
Polusai, tu su manim.
Pradėsim filmuoti iškart.
- Gerai? Finikai? - Taip.
Puiku.
Neskubėk. Svarbiausia, kad nenustotum kalbėjęs.
Esu - Finikas Odeiras.
65-ujų Bado Žaidynių nugalėtojas.
Esu 13-oje apygardoje, stoviu čia gyvas ir sveikas.
Išgyvenome Sostinės puolimą.
Tačiau esu čia ne tam, kad suteikčiau jums naujausios informacijos.
Kodėl Finikas filmuojasi?
Tai daug daugiau nei propagandinis klipas.
Bitis perėmė sistemos valdymą.
Dabar Sostinė naudojasi tik atsarginiais generatoriais,
todėl jiems prieinami ne visi transliavimo dažniai.
Jais dabar transliuojamas Finikas.
Tai matys nedaugelis, tačiau atrodys, kad tai tik dar viena propaganda.
Tačiau jie nežino, kad ši transliacija visą jų sistemą užpildo trikdžiais.
Ir išankstinius perspėjimus dėl gynybos, ir vidines komunikacijos sistemas - viską.
Tol, kol transliacija sieks Sostinę,
mūsų komandai turėtų pavykti prasmukti nepastebėtai.
Tiesa, o ne prabangaus gyvenimo mitai.
Tiesa, o ne melai apie jūsų šlovingąją tėvynę.
Taip, išgyventi arenoje įmanoma. Kol tiki, jog nesi vergas.
Strazde Giesmininke 1, iki gynybinės zonos jums liko viena minutė.
Išjungiam apšvietimą.
Laikykitės žemai, jei ginklai netyčia veiktų.
Prezidentas Snou mane pardavinėdavo.
Bent jau mano kūną. Ir toks buvau ne vienintelis.
Jei nugalėtojas laikomas geidžiamu,
Prezidentas leidžia jį nusipirkti.
Jei atsisakai, jis nužudo tavo mylimą žmogų.
Strazde Giesmininke 1, iki gynybinės zonos jums liko 20 sekundžių.
Dešimt sekundžių.
9..8..7..6..5..
4..3..2..1..
Oro gynybos ginklai nesureagavo. Patekom į Sostinės oro erdvę.
Tam, kad pasijustų geriau,
mano šeimininkai dovanodavo man pinigus ir brangenybes.
Tačiau aš radau kur kas vertingesnį būdą susimokėti.
Paslaptys.
Pasirenkit.
Įjungiamas naktinis matymas.
Ten.
Vadaviete, matome Treniruočių centrą.
Pradedamas nusileidimas.
Užsidėkit dujokaukes.
Žinau visas paslaptis apie išlepinto Sostinės
elito ištvirkavimus, suktybes ir žiaurų elgesį.
Tačiau didžiausias paslaptis slepia mūsų puikusis prezidentas Snou.
Atidarykit liuką.
Vadaviete, kalba komandos vadas.
Pasiruoškite dujų peleidimui. Patvirtinsim, kai būsim viduje.
Į valdžią jis pakilo visai jaunas ir buvo labai sumanus, kad ją išsaugotų.
Jums, tikriausiai, įdomu, kaip jis tai padarė?
Vienas žodis.
Nuodai.
Pasiruoškit leistis.
Jis užkirto kelią kiekvienam maištui dar jam nė nespėjus prasidėti.
Tuščia.
Vadaviete, mes viduje. Judam link pirmojo objekto.
Kamera P45, aukštas 2C.
Dujas.
Yra tiek daug mįslingai mirusių priešininkų.
Netgi sąjungininkų, kurie nors kažkiek kėlė grėsmę.
Snou geria iš to paties puodelio, kad sumažintų įtarimą.
Tačiau priešnuodžiai suveikia ne visuomet,
būtent todėl, jis prie drabužių segasi kvapnias rožes, kurios padeda užgožti
jo burnoje atsiradusių ir jau niekad neužgysiančių kraujuojančių žaizdų tvaiką.
Suraskim jį.
Tačiau jis nepaslėps to, koks iš tiesų yra.
Jis žudo be jokio pasigailėjimo.
Pagrindiniai jo valdymo principai - apgaulė ir baimė.
Tokiam žmogui tinka vienintelis dalykas - tai jo pasirinktas ginklas.
Nuodai. Tobulas ginklas gyvatei.
Kokia čia vieta?
Biti?
- Netenku jų. - Atsirado elektra.
Ponia, persikrauna Sostinės oro gynybos sistema. Ji tuoj pradės veikti.
Tikriausiai, elektrą jie gauną iš kito šaltinio.
Jie blokuoja ir mūsų ryšį. Po minutės nebegalėsim susisiekti su kamanda.
Ponia prezidente, ar man nutraukti operaciją?
Nufilmuokit mane.
Jei Snou tai žiūri, galbūt, pamatęs mane neužblokuos signalo.
Tegul jis mane pamato.
Taip. Taip.
Filmuokite ją.
Ar mums pavyks? Ar vis dar turim priėjimą?
Kolkas taip, dažnis neužblokuotas. Jis matys tik tave.
Ketne, pradėk.
Prezidente Snou? Tai Ketnė.
Nėra jokios garantijos, kad jis tai mato.
Žinau, bet reikia to tikėtis.
Prezidente Snou, turiu su jumis pasikalbėti. Ar girdite mane?
Prezidente Snou? Tai Ketnė Ar girdite?
Noriu su jumis pasikalbėti.
Prezidente Snou? Tai Ketnė.
Prezidente Snou,
jūs ten?
Ar girdite mane?
Prezidente Snou...
Panele Everdin, jaučiuosi pagerbtas.
Tikriausiai skambinat ne dėl to, kad norite padėkoti už rožes.
Aš to neprašiau.
Nenorėjau dalyvauti Žaidynėse.
- Bogsai? Bogsai, atsiliepk. - Nenorėjau tapti Strazdu Giesmininku.
Aš tik norėjau išgelbėti seserį ir išsaugoti Pito gyvybę.
Bogsai, atsiliepk.
Maldauju, paleiskit jį ir nuo tos sekundės aš nebebūsiu Strazdu Giesmininku.
Aš pranyksiu ir jums daugiau neteks manęs matyti.
Panele Everdin...
- Bogsai, atsiliepk. - Jūs negalite nuo to pabėgti...
Girdžiu tave.
...taip, kaip negalėjote pabėgti ir nuo Žaidynių.
Praneškite man apie situaciją.
Bogsai, mes nebeturim laiko. Paskubėkit.
Judam.
Maldauju.
Jūs laimėjote.
Jūs nugalėjote mane.
Paleiskite Pitą ir paimkite mane.
Kilnaus pasiaukojimo galimybė jau seniai liko praeityje.
Tuomet pasakykit, ką man daryti.
Juk visuomet laikausi duoto žodžio, tiesa?
Sakei, kad karo nenori,
tačiau būtent taip ir nutiko.
Juk sakiau, kad taika - labai trapus reikalas.
Tačiau vistiek pasielgei kaip vaikas ir ją sulaužei.
Žinau, kas esi.
Žinau, kad toliau savo rūpesčių nieko nematai.
Tad nereikia meluoti, panele Everdin.
Labai abejoju, kad vis dar žinai, kas yra sąžinė.
Vadaviete, mes prie pirmojo objekto. Rengiamės perimti Pitą.
Patvirtinsiu, kai jis bus su mumis.
Strazde Giesmininke 1, paruoškit lėktuvą evakuacijai.
Prašėt įtikinti žmones, kad mudu su Pitu įsimylėję.
Juk padariau tai, tiesa?
Panele Everdin...
Dažniausiai mus sunaikina tai, ką mylime labiausiai.
Noriu, kad prisimintumėt šiuos mano žodžius.
APSAUGA IŠJUNGTA
Nejau manote, kad nežinau, jog jūsų draugai šiuo metu Treniruočių centre?
Išjunkit juos.
- Kas nutiko? - Bogsai, atsiliepk.
Kas nutiko?
Bogsai, atsiliepk. Girdi mane?
Jis žino, kad jie ten. Tai buvo spąstai.
Privalom su jais susisiekti. Privalom juos perspėti. Jis žino.
Nėra signalo, susisiekti nepavyks.
Ne... Heimičai, jis visą laiką tai žinojo. Jis iš manęs tyčiojosi.
- Heimičai, jie vis dar ten. - Mes to nežinom.
Ar šiąnakt netekau jų abiejų?
Aš jų nebeturiu...
Kolkas neturime jokių žinių.
Apgailestauju.
Tai baisiausia kančia pasaulyje...
Laukti žinant, kad negali niekuo padėti.
Ypač tokiems žmonėms kaip mes.
Tačiau, kad ir kas mus varo toliau - stiprybė, drąsa,
įniršis...
Tokiais atvejais kaip šis privalai tą dalyką surasti.
Tu stipri.
Visą šį laiką tau pavyko išgyventi vien dėl šios savybės.
Ji nenuvils tavęs ir šįkart.
Jie sugrįžo.
Nenoriu vaistų.
Džoana.
Finikai!
Ene? Ene!
Tu sveika... Tu sveika.
Geilai!
Tu sveikas?
Kas? Kas yra?
Nesuprantu.
Ginklai veikė ir buvo nutaikyti į mus, bet mes ramiausiai praskridom pro šalį.
Jie mus paleido.
Jis viduje.
Nuo dujų, kurias naudojom sargybai, jis prarado sąmonę, bet jau turėjo atsigauti.
Jam pabudus turėtum būti šalia.
Ačiū.
Pitai...
Pitai! Pitai, pasitrauk! Paleisk ją! Paleisk ją!
Ketne, liaukis. Tavo kaklas sutinęs, neliesk jo.
Ne, ne, ne. Nurimk, viskas gerai.
Perduokit jai, kad Ketnė pabudo.
Nekalbėk. Pitui viskas gerai, prisiekiu.
Tiesiog, turėjau jį nuo tavęs kažkaip atplėšti.
Tai vadinama užvaldymu.
Mes nežinom, kiek laiko Sostinė taip elgėsi su Pitu.
Proceso metu sukeliama baimė. Ji sustiprinama vapsvų žudikių nuodais.
Pameni, tau jų suleido per pirmąsias Žaidynes?
Po nuodų suleidimo subjektas tarsi atsiriboja nuo pasaulio.
Tada jie jį kankina.
Naudoja elektros šoką, plaka. Sunaikina jo tapatybę.
Tuomet visos tos kančios ir baimė nukreipiami reikiama linkme.
Jie susiejami su prisiminimais arba tam tikru asmeniu.
Jie gali pakeisti jo prisiminimus apie Ketnę?
Jie paverčia ją grėsmę keliančiu objektu.
Kente, jie pavertė jį ginklu.
Kuris turi nužudyti tave.
Tačiau jūs galit viską ištaisyti?
Baimę nugalėti sunkiausia.
Mes užprogramuoti ją prisiminti geriausiai.
Lyg naujas sąpnas.
Tačiau mes jau turim komandą.
Išlieku nusiteikęs optimistiškai.
Labas vakaras.
Vakar Sostinės viduje įvyko slapta gelbėjimo misija.
Džiaugiuosi galėdama pranešti,
kad nugalėtojai buvo išlaisvinti!
Tegul ši diena pažymi naują istorijos puslapį.
Turėdami savo pusėje Strazdą Giesminiką ir nugalėtojus,
mes labai aiškiai išsakėme Sostinei savo nuomonę.
Mes daugiau nebekentėsime neteisybės.
Šiandien, dieną, kuomet šeima,
draugai ir mylimieji vėl kartu,
suvienykime Panemo žmones
ne tam, kad varžydamiesi vienas su kitu jie linksmintų Sostinę,
o tam, kad drauge stotų į šią kovą.
Tebūnie šiandien ta diena, kai prisieksime
nepasiduoti ir nenusileisti tol,
kol nesukursime naujojo Panemo.
Panemo, kuriame lyderiai bus renkami, o ne peršami per prievartą.
Kuriame apygardos galės laisvai dalintis savo darbo vaisiais,
o ne kariauti dėl menkniekių.
Naujasis Panemas jau, matyti, horizonte,
tačiau privalom jį sau išsikovoti.
Kelias į pergalę veda per stačius 2-osios apygardos
kalnus ir gilius jos tarpeklius.
Pačioje stačiausioje Panemo kalno širdyje įrengta
pagrindinė Sostinei priklausanti karinės paskirties bazė.
Mes galime įveikti šią tvirtovę,
nes esame vieninga tauta,
vieninga armija, vieningas balsas.
Nes šiandien mes švenčiame naują pradžią.
Šiandien mes išlaisvinome nugalėtojus,
rytoj išlaisvinsime Panemą!